ПОЯСНЮВАЛЬНА ЗАПИСКА
до проекту Закону України «Про внесення змін
до Податкового кодексу України щодо підтримки неприбуткових організацій»

1. Обґрунтування необхідності прийняття Закону
Діючі на сьогодні правові способи підтримки фізичними особами неприбуткових організацій зводяться до єдиного механізму «податкової знижки (кредиту)», який формально дозволяє повернути частину коштів, що сплачені фізичною особою на користь неприбуткових організацій. Проте, законодавчі обмеження щодо застосування «податкової знижки (кредиту)» та процедура його отримання, яка не завжди гарантує успіх у поверненні коштів, перетворили цей механізм не на можливість, а на декларацію, яка сьогодні не має практичних прикладів реалізації щодо неприбуткових організацій (мертва норма). Крім цього, існуючий рівень недовіри громадян до органів державної влади та здійснюваної політики взагалі не сприяє втіленню та популяризації даного механізму в Україні, оскільки основою реалізації податкового кредиту є віра у гарантовану державою можливість повернути вкладені кошти.
Таким чином, при абсолютній відсутності законодавчого стимулювання благодійництва для фізичних осіб та пропозицій щодо розвитку громадянського суспільства, даний законопроект може стати реальним втіленням одного з стратегічних завдань влади – забезпечення участі громадськості у державній політиці. Механізм, що пропонується до запровадження цим законопроектом, у практиці іноземних держав отримав назву «відсоткова філантропія» і полягає в тому, що платник податку на доходи фізичних осіб (ПДФ) має право переадресувати певний відсоток (%) свого податку, який вже є сплачений до відповідного бюджету, на суспільні потреби – безпосередньо до організації, яка займається вирішенням суспільної проблеми. Відсоткова філантропія першою була запроваджена Угорщиною в 1996 році. Потім до ініціативи (після вивчення її позитивного впливу) приєднались Словаччина, Польща, Литва і Румунія, також норма знаходиться на шляху до законодавчого закріплення у Чехії, Молдові, Швейцарії, Японії та розглядається в Македонії. 
Запроваджений механізм «відсоткової філантропії» надасть організаціям громадянського суспільства чіткі стимули до позиціонування себе перед громадою як ефективних та заслуговуючих на довіру організацій, підвищить їх прозорість та звітність перед громадою.
Більше того, переадресація відсотку податку на дохід стане технічним полегшенням процесу місцевого фінансування. Як відомо, надходження від податку на доходи фізичних осіб повинні бути передані до місцевих бюджетів, які в свою чергу опікуються місцевими гуманітарними, соціальними та іншими проблемами. Якщо громадяни передадуть відсоток свого податку напряму до неприбуткових організацій, що опікуватимуться проблемами громад, це буде сприяти цільовому фінансуванню проблем громади, фінансування відбуватиметься поза межами системи прийняття рішень місцевою владою – це загалом приведе до покращення якості та ефективності системи надання соціальних послуг на місцях.
Законопроект розроблений в рамках підготовки ІІ Екуменічного Соціального Тижня у м. Львові 7-11 жовтня 2009 р. та був підтриманий присутніми на вказаному заході народними депутатами (С.Курпілем, П.Писарчуком та В.Стретовичем).

2. Цілі і завдання акту
Проект Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо підтримки неприбуткових організацій» розроблено з метою впровадження новітніх державних механізмів підтримки неприбуткових організацій громадянами, а не юридичними особами.
Найважливішим надбанням трансферу податку повинен стати розвиток відповідальності організацій громадянського суспільства та виконання задекларованих ними цілей.
Українські організації громадянського суспільства поки що не змогли вибороти довіру та визнання населення через низький рівень професіоналізації, відсутність відкритості та прозорості своєї діяльності. Жоден законодавчий акт не виробить довіру до неприбуткових організацій в суспільстві, доки громадяни самі не повірять в них. Трансфер податку надає організації чіткі стимули до позиціонування себе перед громадою як ефективної та заслуговуючої на довіру організації, стаючи наразі інструментом просвіти для самих організацій, які будуть визнавати цінність відкритості, та будувати свою діяльність з огляду зміцнення довіри громадськості. Фактично, громадяни будуть «голосувати» за суспільно корисні неприбуткові організації кожною копійкою.
Взаємодія між організаціями громадянського суспільства, податковими органами та громадянами разом з фінансовими стимулами стане підґрунтям для побудови в Україні соціально відповідального суспільства.

3. Загальна характеристика та основні положення акту
Проектом Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо підтримки неприбуткових організацій» передбачається внесення змін до розділів щодо податку з доходів фізичних осіб та щодо оподаткування прибутку підприємств.
Запропонованими змінами запроваджується механізм трансферу податку, тобто перерахування на користь неприбуткової організації частини податку з доходів фізичних осіб, що сплачена платником податку за звітний рік.
Трансфер здійснюється у вигляді доручення платника податку податковому органу здійснити на користь однієї з неприбуткових організацій переадресацію податку у розмірі 2 відсотків (%) суми сплаченого платником податку за звітний рік податку.
Таке «доручення» може надаватись податковому органу в межах подання платником податку річної податкової декларації (внаслідок заповнення відповідного додатку до неї).
Законопроектом визначено вимоги щодо неприбуткових організацій, які мають право отримати трансфер, встановлено вичерпний перелік обмежень чи відмов щодо здійснення трансферу, а також встановлено відповідальність за неповне або несвоєчасне здійснення трансферу податку.
Зокрема, по-перше, трансфер може бути здійснений виключно громадянином, що має індивідуальний ідентифікаційний номер. Це є загальне правило діючих норм щодо податку з доходів з фізичних осіб, яке застосовується, зокрема, і до реалізації особою права на податковий кредит, а тому цей законопроект викладений в дусі діючих вимог та не створює прецедентів в даному питанні.
По-друге, трансфер податку за результатами відповідного звітного податкового року може бути здійснений на користь лише однієї неприбуткової організації. Таке обмеження має економічне обґрунтування та викликане потребою полегшити адміністрування податковими органами даного трансферу. Згідно статистичних даних за 2008 рік середня заробітна плата склала 2400 гривень за місяць, а відповідно сума сплаченого за рік податку з доходів – 3600 гривень. Таким чином, 2 відсотки (%) від 3600 гривень це всього лиш 72 гривні. Тому розпорошення вказаної суми ще навпіл не є виправдано ні з економічної сторони, ні зі сторони доцільності, а тим більше з огляду на необхідність податковим органам оперативно та ефективно опрацьовувати обсяг поданих податкових декларацій. Крім цього, це досить ускладнює обрахунки і для самого платника податку та у двічі збільшує ймовірність помилки, результатом якої може бути розчарування громадянина та крах взагалі системи «трансферу податку».
По-третє, якщо платник податку не скористався правом на трансфер податку за наслідками звітного податкового року, то сума невикористаного трансферу податку на наступні податкові роки не переноситься. Це обмеження встановлено з метою запобігання зловживань щодо трансферу податку та непередбачуваних втрат бюджетних коштів.
З іншого боку, законопроект встановлює певні вимоги і до неприбуткових організацій, на користь яких може бути здійснений трансфер податку. По-перше, організація повинна бути включена у Реєстр неприбуткових організацій, ведення якого покладено на органи податкової служби. Вважаємо, що не має потреби створювати нові структури чи запроваджувати додаткові сертифікаційні процедури для визначення неприбуткових організацій, які можуть отримувати трансфер податку. Як відомо у країнах Східної Європи, зважаючи на неймовірно спрощену процедуру реєстрації громадських організацій, постало питання відбору організацій, на користь яких могли б надходити бюджетні кошти. Саме тому кожна країна повинна була створювати або реєстр суспільних організацій або запроваджувати механізми підтвердження організаціями свого статусу як ймовірних отримувачів коштів. В Україні процедура реєстрації неприбуткових організацій, практично, прирівняна до реєстрації господарюючих суб’єктів. Більше того, для отримання статусу неприбуткової організація повинна додатково реєструватись в органах податкової служби. Таким чином, Реєстр неприбуткових організацій може стати цілком прийнятним і доступним інструментом для запровадження механізму трансферу податку.
Проте, у законопроекті міститься вичерпний перелік неприбуткових організацій, які не можуть бути отримувачами трансферу податку. Це органи державної влади та місцевого самоврядування, житлово-будівельні кооперативи, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, політичні партії, пенсійний фонд та фонди соціального страхування, кредитні та професійні спілки, а також асоціації чи інших добровільні об’єднання юридичних осіб. Критерієм виключення згаданих неприбуткових організацій стало несумісність мети їх діяльності із завданнями механізму трансферу податку – побудови громадянського суспільства. Більшість перерахованих винятків – це або державні структури, або організації основною ціллю діяльності яких є обслуговування своїх членів (ЖБК, ОСББ, профспілки, об’єднання юридичних осіб), а не діяльність на благо суспільних потреб.
По-друге, отримати трансфер податку має право неприбуткова організація, яка проводить діяльність на території України не менше 1-го року в статусі неприбуткової організації та не має заборгованості по сплаті податків та інших обов’язкових платежів перед державою. Встановлення таких мінімальних вимог до неприбуткових організацій носить радше етичний характер, а ніж характер цензу та не створюватиме перешкод для участі максимальної кількості організацій в отримання трансферу податку.
При цьому, вимога щодо звітування неприбуткових організацій залишається в існуючому вигляді – щоквартально. А питання змін до самої форми звіту – на розсуд Державної податкової служби України.
Звичайно, найбільше відповідальності за ефективне впровадження механізму відсоткової філантропії покладено на податкові органи. Законопроект встановлює часові рамки для органів податкової служби щодо опрацювання податкових декларацій та здійснення трансферу податку. Зокрема, остаточний строк для перерахування коштів встановлено до 1 вересня року наступного за звітним. Крім того, органи податкової служби зобов’язані – оприлюднити дані Реєстру неприбуткових організацій та зробити ці дані доступними у приміщеннях податкових органів; надавати допомогу громадянам у заповнення податкових декларацій в частині здійснення трансферу податку, письмово повідомити кожну неприбуткову організацію про суму отриманого ними трансферу та порядок його отримання, а також оприлюднити до 31 січня наступного року перелік неприбуткових організацій, які отримали трансфер у попередньому році, та суму вказаного трансферу.
У підсумку впровадження відсоткової філантропії в Україні несе неймовірні переваги як для неприбуткових організацій, так і для держави і кожного громадянина.
Крім цього, органи податкової служби отримають ще один додатковий імпульс для стимулювання громадян подавати податкові декларації, результатом чого буде очевидне зростання податкової дисципліни та освіченості платників податків.
Як наслідок внесення вказаних вище змін – пропонується доходи неприбуткових організацій, отримані у вигляді трансферу податку з доходів фізичних осіб звільнити від оподаткування згідно положень статті 157 Податкового кодексу України. З тим, щоб не здійснювалось оподаткування на сплачений «податок».

4. Стан нормативно-правової бази у даній сфері
Податковий кодекс України.
У зв’язку з тим, що, згідно ст.65 Бюджетного кодексу України, податок з доходів фізичних осіб є складовою частиною як доходу державного бюджету, так і місцевих бюджетів у пропорціях, визначених Бюджетним кодексом України (100%, 75% і 25%, 25% і 75%), необхідно законодавче уточнення, кошти якого бюджету будуть підлягати розподілу за механізмом трансферу податку.

5. Фінансово-економічне обґрунтування
Трансфер податку не носить характеру «витрат» бюджету у прямому значенні даного слова, оскільки не зменшує суму доходів державного бюджету, бази податкових надходжень, а змінює лише механізм їх розподілу та є достатньо прогнозованим. Тобто, розподіл суми бюджетних коштів у вигляді трансферу податку буде здійснюватись не розпорядниками бюджетних коштів, а платниками податку (так би мовити, «позакошторисний» розподіл).
Розрахунок показує, що якщо взяти доходи бюджету у 2011 році від податку на доходи фізичних осіб в сумі 60 млрд. гривень, то 2% від цієї суми складає 1200 млн. гривень, що є 0,3% відсотка від доходів усього бюджету (314 617 млн. грн..). 
Це є верхня межа «позакошторисного» розподілу коштів бюджету у випадку, коли правом розпорядитися 2% свого сплаченого податку скористаються 100% платників податку – громадян України.
Але, практика країн Східної Європи показує, що найуспішнішим результатом впровадження відсоткової філантропії є Словаччина і Угорщина, де правом переадресації податку скористались 30-40% громадян в останні роки існування цього механізму. 
Тобто, максимальна прогнозована величина ймовірного «позакошторисного» розподілу коштів бюджету України могла б скласти суму у 360 млн. гривень, тобто 0,1 відсотка (%) від доходів усього бюджету.
Хоча шлях навіть до величини 30-40% участі громадян України у механізмі трансферу податку складе не один рік, а мінімум три-чотири роки і більше.
Проте, навіть остання сума буде більша розміру щорічної іноземної технічної допомоги неприбутковим організаціям України. Це означає, що громадянське суспільство отримає внутрішнє джерело фінансування, незалежне від політичних втручань та вільне від корупції.
6. Прогноз результатів
Прийняття проекту закону сприятиме, перш за все, реалізації Україною стратегії європейської інтеграції, якою визначено важливу роль громадянського суспільства та його організацій.
Даний проект закону стає суттєвим кроком до формування дієвої системи соціального партнерства, а також до проведення децентралізації сфери соціальних послуг.
Проект закону впроваджує дієві державні механізми підтримки для неприбуткових організацій та забезпечує реальні фінансові підвалини становлення громадянського суспільства.